Podnapisi.NET
Za Miu Snake, sa engleskog titla na srpsku ekavicu, latinicom preveo Magila
Cezar mora umreti
Beži što dalje, Brute. Beži odavde.
Trebonije, pomozi mi da umrem.
Zar si mene našao da uradim takvu stvar? Nikad.
Uzmi ovaj mač. Ne, Brute.
Radije ću se ubiti.
Molim te, ostani.
Ja znam da si ti hrabar čovek.
Uzmi ovaj mač.
Okreni glavu, pomozi mi da umrem.
Možeš li to?
Daj mi ruku.
Zbogom, moj gospodaru. Zbogom, Stratore.
Cezare, sada ćeš konačno naći mir.
Ubiću se sa dvostruko više gneva, nego kad ubih tebe.
Porazili smo te, Brute.
Ali ti beše najplemenitiji Rimljanin od svih zaverenika.
Smatran si za hrabrog i odlučnog,
da će tvoja dužnost biti izvršena u cilju časne slobode.
Priroda beše darežljiva prema njemu.
Živeo je veličanstvenim životom.
Velik kako u srcu tako i u umu.
Stoga možemo objaviti Rimu i celom svetu:
"To je čovek".
Idemo! Brže!
Hajde!
Idemo!
Brže, idemo!
ZATVOR REBIBIJA - ODELJENJE POD STROGIM NADZOROM
ŠEST MESECI RANIJE
Dobar dan, svima. Dobar dan!
Zadovoljstvo mi je da vas vidim u tolikom broju. Da li znate zašto smo ovde?
Danas ćemo svečano otvoriti pozorišnu radionicu za sledeću sezonu.
Uprava, će dati sve od sebe da pruži punu podršku ovom poduhvatu.
Očigledno, to zavisi samo od veličine vašeg ubeđenja,
vaše posvećenosti i vaše strasti, slično kao u prethodnom izdanju.
dajem reč Fabiju Kavaliju koji će predstaviti projekat.
Komad koji ćemo izvoditi na pozornici ove godine
je Šekspirov "Julije Cezar".
Radi se o velikom Rimskom vojskovođi koji,
pošto je pretvorio Rim u velik i moćan grad,
pada u iskušenje da postane tiranin.
Iz tog razloga biva ubijen od strane svojih političkih ortaka.
Temu ćemo obrađivati uz pomoć našeg umetničkog direktora,
Kozima Rege, koji je vršio tehnički nadzor
unutar trupe već mnogo godina.
kako su me uveravali, možemo početi pripreme za audicije sledeće sedmice.
Dakle, oni od vas koji žele da budu deo trupe,
moraju jednostavno da podnesu uobičajen zahtev.
Dobar dan.
Huan Boneti.
Recite mi svoje ime, prezime, datum i mesto rođenja,
ime oca i vaše prebivalište. Na dva različita načina.
Prvi način, ti si na graničnom prelazu.
Ostavljaš svoju ženu, koja je tamo preko na platformi.
Želiš da joj kažeš zbogom, da plačeš sa njom.
Od tebe se zahteva da nam preneseš sve pojedinosti.
Drugi način, ista situacija. Samo ovog puta, nateraćemo te
da nam preneseš sve pojedinosti.
U prvom slučaju ćeš plakati, a u drugom ćeš popizdeti. OK.
Možeš početi.
Zbogom, ljubavi moja.
Huan Dario Boneti.
Rođen 16. Septembra 1971.
Buenos Aires, Argentina.
Otac, Feliče Boneti.
Huan Dario Boneti!
Rođen 16. Septembra 1971!
Buenos Aires, Argentina!
16... Prbivalište u Avelinu! Otac, Feliče Boneti!
Ligorijo Leonardo, rođen u Manduriji,
4. Novembra 1970, u ulici Magna Grecija(Velika Grčka).
Sin Pijetija Ligorija.
Moje ime je Atri Ivan.
Rođen u Kataniji...
26. Januara 1990.
Moje ime je Atri Ivan!
Rođen u Kataniji!
Prebivalište u Adranu, u ulici Đovanija Mace br. 12!
Rozario Majorana.
Rođen u Palermu, 21. Januara 1970.
Prebivalište u Milanu, u ulici Monte Peliće šest.
O, moj bože!
Pa, moje ime je Galo Vinćenco.
Rođen sam u Lentini, 11. marta 1978.
Živim U Frankfurtu...
u varošici u oblasti Sirakuza.
Ime mog oca je Galo Anđelo.
Silvano Đakomo.
12. Septembra 1973.
Rođen u Napulju.
Stanovnik Rima.
Da, ponoviću ti, ne brini.
Leticija Roberto, Rođen u Rimu, 28. Septembra 1969.
Stanujem u ulici Cimabue četiri.
Moj otac je Leticija Domeniko.
Čekaj...
Leticija Roberto.
Da li razumeš? Da, šta hoćeš?
Šta? Jebi se!
Đovani Arkuri, Rođen u Rimu, 12. marta 1957. Otac, Oktavio.
Stanovnik Rima, ulica Federika Konfalonijerija pet.
Vitorio Parela, rođen u Italiji, imperija,
20. maja 1950.!
Stanovnik Amsterdama.
R. Dž. H. Fortuynstraat, Holandija!
Kopilad!
Paskvale Krapeti.
8. maj 1948.
Đuzepeov sin. Rođen u Napulju.
8. maja 1948.
Ulica Kampanile devet.
Napulj, Pijanura.
čekaj.
Ja sam Paskvale Krapeti! 116a
Rođen u Npulju, 8. maja 1948!
Moje ime je Franko Karosone, Ja sam iz Kave dei Tireni.
Sin odnedavno Đuzepea, a bivšeg Senatora Đuzepine.
Razumeš? Je li OK? Dopada li ti se ili ne?
Svi vi nastupaćete u "Juliju Cezaru"...
Evo kako će glavne uloge biti raspodeljene.
Đovani Arkuri kao Julije Cezar.
Kozimo Rega kao Kasije.
Sasa Strijano kao Brut.
Antonio Fraska kao Marko Antonije.
Huan Boneti kao Decije.
i kao Lucije, muzičar,
Enco Galo koji svira usnu harmoniku. Imaš li je kod sebe? Da.
KAZNA: 17 GODINA TRGOVINA DROGOM
KAZNA: 14 GODINA I OSAM MESECI ORGANIZOVANI KRIMINAL
KAZNA: DOŽIVOTNA UBISTVO
KAZNA: 26 GODINA VIŠE RAZLIČITIH ZLOČINA
VIŠE RAZLIČITIH ZLOČINA 15 GODINA I ŠEST MESECI TRGOVINA DROGOM
KAZNA: DOŽIVOTNA ORGANIZOVANI KRIMINAL
Navucite zavesu, molim.
Izvanredno.
Kao što znate, pozorište se i dalje renovira.
Bali, mislim da će ova prostorija biti pogodna za vaše probe.
Već ste pročitali vaše deonice, sada morate početi da ih deklamujete.
Julije Cezar, Čin I, Scena II.
Ah, molim vas, govorite na vašem narečju.
Apuljanski. Kalabrijski. Rimski. Napuljski.
Izvanredno.
Imamo Julija Cezara na ulici a u susrtet mu dolazi prorok,
zato što nužno mora da govori sa njim, zalažući se za nešto.
Karuzo, ti si prorok, kreni.
Cezare! Cezare!
Izvinjavam se, ali u Napolitanskom takođe kažemo Cezare, kao u Italijanskom.
Kaži Cezare, onda! Ovdeka sam. Kome potrebujem?
Govoriti dijalektom je OK,
ali nemoj biti vulgaran. Ovo nije vulgaran dijalekat.
To jeste dijalekt, ali govor likova je aristokratski.
Ovde sam. Ko traži me? Malo slabije.
Ovde sam. Ko traži me? Tišina, svi vi.
Pustite ga da se približi.
Izvinite, ali ja nemam dijalekat.
Ja sam građanin sveta. Da li želiš da vidiš Ameriku?
Hajdemo na Novi Zeland. Maori. Haka ples moćnih ragbista skroz u crnom.
Bravo. To je dovoljno, hvala ti.
Pustite ga da priđe i neka govori. Cezar je svakom čoveku na raspolaganju.
Cezare! Cezare!
U slavu tvoju i tvoju velelepnost, čuvaj se Martovskih Ida.
Šta on htede od mene? On je vrač, prorok.
Dovedite ga ovamo, Hoću da ga pogledam u oči.
Pokaži se, druže. Izađi iz gomile.
To što reče, sada mi kaži u lice.
Fabio, u mom mestu proroci su svi pomalo luckasti.
Mogu li to da uradim ovako? Da.
Cezare, u tvoju velelepnost i slavu tvoju,
Martovske ide kazaće ti izmišljotinu koju.
Odvedite ga, ali postupajte s njim milostivo. Nemojte ga ubiti.
Od tog mesta, Cezar hodaše udaljen od svoje pratnje.
Kasije i Brut ostaju sami i izolovani.
Oni govore neke suštinske stvari na početku komada.
Šta to beše, Brute? Posmatrah te neko vreme.
Ja kopam i kopam... Ali gde je ta stara privrženost prema svom prijatelju?
Da li si me zaboravio ili sam u zabludi?
Koje beše od toga, Brute? Koje?
Posmatrah te neko vreme.
Ja kopam i kopam...
Ali gde je ta stara privrženost prema svom prijatelju?
Da li si me zaboravio?
Možda sam u zabludi?
Šta to govoriš, Kasije?
Jadni Brut je smrknuo lice zato što...
Zato što je u njegovoj duši izbio žestok rat između njegovog srca i uma.
Gledaj me u oči.
Možeš da vidiš bojište i bitku...
...koja se odvija u meni.
Poslušaj svog odanog prijatelja.
Nađi snagu.
Pogledaj se u ogledalu, I videćeš dušu plemenitog čoveka.
Čovek koji je potreban svim rimljanima.
Šta pokušavaš da kažeš?
Kasije, da li to pokušavaš da me uvališ u nevolju?
Veruj mi, moj plemeniti prijatelju, kao što ja verujem tebi.
Nemoj da mu veruješ.
Pogledaj gde su me poverljivi ljudi doveli.
Cezar!
Pogledaj! Slušaj!
Narod poklanja Cezaru... Carski venac!
Ti ga se bojiš.
Šta drugo da mislim? Ti čak nećeš...
Ne, neću!
Čak i da držim da je Cezar vrlo mio...
Gledaj! Gledaj šta radi! Kakva prevara!
Antonije mu nudi krunu ispred čitavog naroda!
A on je odbija!
Gledaj, nadlanicom je gura od sebe!
Gledaj! Antonije mu nudi krunu iznova. Treći put!
Strijano, ne bi trebalo da gledaš kroz prozor.
Brut ne želi to da gleda.
Moraš pronaći drugačiji položaj. Sam izaberi.
Našao sam.
OK.
Nastavi, Kasije.
Cezar se koleba. Treba li da je uzme ili ne?
Ne može da dočeka da je stavi na glavu.
Rim... grad bez imalo srama.
Ti takođe, dragi moj Napulje, postao si grad bez imalo stida.
Izvini, Fabio, ali čini mi se kao da je ovaj Šekspir
živeo na ulicama mog grada.
Naši oci su nam oduvek govorili:
"Bolje je imati đavola, nego kralja, kao poglavara Rima."
Znam da si ti odani prijatelj.
Nemam u to nikakve sumnje.
Pa, izgleda jasno da to što misliš i planiraš upliće i mene takođe.
Moram o tome da razmislim. Ali ne zaboravi ovo:
"Brut će radije čistiti svinjac, nego da se klanja tiraninu."
Pazi, Cezar i Antonije dolaze.
Antonije. Ovde sam.
Ne volim onog Kasija.
Želim mnoštvo ljudi oko mene, koji će jesti i piti.
Onaj što ima bledo lice, zamara samog sebe. Uči previše.
Nemoj da brineš, on je dobar momak.
Govori mi u desno uvo.. Ne čujem ništa sa te strane.
Njegova porodica je plemička, nemaš čega da se bojiš.
Možda, ali ne sviđa mi se njegovo lice.
Ne volim iscrpljene likove.
Moram sada da idem.
Dođi u moj dom sutra uveče, razgovaraćemo ponovo.
Ja ću čekati. Dogovoreno?
Samo čekaj na nas.
U međuvremenu ti, Brute, razmišljaj o svetu.
Imamo posetioce. To je Fabio.
Boksovi razmontirani, prilazne platforme, električni kablovi...
Roberto, ovde je nered.
Kada ćete završiti?
Mi probamo svuda po Rebibiji i to je u redu.
Ali ako pozornica nije spremna, predstavu nikad nećemo izvesti.
Prvo kažeš jednu stvar, a onda neku drugu.
Mi nismo robovi, znaš.
Razgovaraj sa imperatorom.
Možda će neka žena sedeti ovde.
Lucije!
Hoćeš da probaš samnom? Sada? Da.
Samo nas dvojica? Da.
Ne, ti ostani u krevetu.
Ležeći? Da, baš kao na sceni.
Ležaćeš dole sa zatvorenim očima.
Zatvori oči. Da ih zatvorim? Da.
Lucije, probudi se.
I ja bih takođe malko od ove slatke spavajuće bolesti.
Probudi se, Lucije!
Treba li da se sada probudim? Da da.
Da, gospodaru moj.
Idi pogledaj koji je dan na kalendaru.
On mora umreti.
Ako ostane živ, Cezar će nas sve sjebati.
Da sam to bio samo ja, nebi me bilo briga.
Ali on hoće da jebe ceo Rim.
Bejah mu vrlo sklon, istina,
ali ako stavi krunu na glavu,
onda on nije više Cezar.
On postaje, on postaje...
postaje...
On postaje zmija otrovnica.
Ne. Ako ovaj red shvatim pogrešno, Onda sam u nevolji.
Ja razumem šta Šekspir pokušava da kaže,
ali kako to da prenesem publici?
Počeću ispočetka.
Videsmo ga juče na delu u forumu.
On traži presto da svije gnezdo.
Uzdiže se korak po korak, smeran i uljudan,
zato što su skromnost i uljudnost oružje ambicije.
Sada kad je blizu vrha, zasigurno neće želeti da se vrati unazad.
Pogledajte ga, postade naduvena glava!
Umesto da svoju kaznu izdrži ozbiljno, on izigrava klovna.
On prezire svet koji je ostavio dole, a poseže za oblacima na nebu.
Dajte mu vremena. Dajte mu krunu,
i ako je guja još uvek u jajetu,
tamo gore će se izleći,
i opiti ceo Rim.
Cezar mora da umre odmah.
Martovske ide će doći. One su sve bliže.
Idite i dočekajte ih. Krenite!
ZAVERA
Izvinite ako smo prekinuli tvoj odmor.
Nisam noćas mogao da spavam.
Dobro mi došli. Sačekajte ovde, prijatelji.
Moram poruku da uručim Brutu.
Društvo, videste li to?
Oluja je prošla.
Ono je istok. Sunce izlazi ovde.
Bar mislim da je tako. Ne, ti grešiš.
On je pravu, te blede pruge na oblacima prethode svitanju.
U ovo doba godine sunce se uzdiže tamo preko
u pravcu brda Kapitoline.
Istok je tamo preko.
Da li imaš problema sa mnom? Ne, ti dobro izgovaraš delove svoje uloge.
Ali misli o one četiri budale koji su namerili da ubiju svog vođu.
I šta rade? Raspravljaju oko toga gde sunce izlazi.
Meni je to u redu. Svi smo mi pomalo luckasti.
Zaverenici takođe.
I hvala bogu da je tako, jer takav lik više liči na mene.
Rukujmo se, jedan po jedan.
Potvrdićemo naš savez jednom zakletvom.
Ne, bez zakletvi.
Ako smo pravi ljudi, pogled u oči je dovoljan.
Patnja i gnev unutar naših srca,
sram iz ovog nečasnog doba,
je dovoljan da rizikujemo svoje živote.
A ako nije, zašto bismo protraćili ovu noć?
Ako već nismo spremni, bolje da idemo na spavanje.
Tiranin će sutra preurediti naše živote.
Stoga, bez zakletvi.
Ostavimo zakletve sveštenicima, kukavicama,
okorelim ulizicanma, sramnoj kopiladi,
nikogovićima i svim prevarenim, a sretnim, rogonjama.
Naš zadatak je toliko veličanstven da ga nikakva niskost ne može zaustaviti.
Da, ali ko još treba da završi kao Cezar?
Metelije ima pravo. Cezarova desna ruka mora završiti kao Cezar.
Svi mi znamo šta Antonije radi. On je lukava varalica.
On bi nas sve upropastio.
Ista sudbina za Antonija i za Cezara.
Pravda nije klanica.
Mi smo izvršioci pravde, a ne koljači.
Tako bi ljudi trebalo da nas vide.
Mi smo se pobunili protiv ideja, protiv Cezarovog duha.
To nije ubistvo, to je žrtvovanje.
Kad bih samo mogao da razderem tiraninov duh
bez sečenja njegovih grudi.
Kad bih samo...
Šta je bilo, Saso? Nemožeš da se setiš svog dela teksta?
Zna on. Brutov lik je u njemu.
Učio sam ih naizust takođe, ali to je teško .
Teško? Ali zašto?
Zar nije bilo oholih Cezara ovde kod nas?
Izdaje, ubistva...
Izgleda da on danas ne želi da se seti.
Saso, šta se događa? Šta ti hoćeš? To je moja stvar!
Moja stvar.
Fabio, izvinjavam se.
Zaista.
Da li je ovo deonica koju treba da izgovorim:
"Kad bih samo mogao da razderem Cezarov duh, bez sečenja njegovih grudi."
Svojim očima sam video izraze lica svojih prijatelja.
Prodavali smo krijumčarene cigarete zajedno.
Bili smo preko puta jedan od drugog.
Te noći je bio njegov red da ućutka izdajnika.
Odjednom je došao pred mene
i rekao mi tačno to, što je Brut rekao.
Reči su bile drugačije, ali istovremeno i jednake.
Došle su iz usta najbližeg komšiluka.
Svi oni su mu rekli da je nikogović.
Svi oni.
I ja sam se pridružio tom horu.
Sada mi je krivo zbog toga. I kako se završilo?
Da produžimo sutra?
Nastavićemo sutra.
Ja bih da nastavim.
Bez sečenja njegovih grudi.
I ja se pribojavam Antonija, takođe.
Svi znamo koliko je privržen Cezaru.
Ja kažem - ne, Kasije!
Cezarova desnica neće moći da uradi ništa,
jednom kad padne Cezarova glava.
Pusti ga da živi tako da može da se vrati svojim terevenkama
igrama i zabavama.
Neka dugo poživi. Uskoro će se smejati svemu ovome.
Tišina. Brojte sate.
Četiri sata je. Vreme je da krenemo.
Pozdravljamo te, Brute, ali budi oprezan.
Zbogom.
Cezar postade praznoveran odskora.
Posle mnogih loših znamenja i znakova na nebu,
možda odluči da se ne pojavi sutra u senatu.
Prepusti to meni. Znam kako da brbljam sa njim.
Lisicu hvataš gvozdenom klopkom a čoveka lepim rečima.
Dovešću ga do senata na vreme.
Drugovi, ovde se razdvajamo.
Hej, čoveče!
Zar si zaspao?
Spavaj, Lucije.
Bolje ti je ovako.
A ja sam mislio da je srednja bila škola dosadna.
Naš Julije Cezar beše velik čovek!
Genije, čak i po Šekspirovim rečima.
Đovani, hajde da radimo. Hajde da ne gubimo vreme.
Koje vreme, Fabio?
Ja sam iza ovih zidina već dvadeset godina,
a ti mi kažeš: "da ne traćimo vreme"!
Ljubim ti ruke.
Da li ste spremni za šetnju do senata?
Bravo, Decije.
Došao si u pravi čas.
Prenesi ovu poruku uvaženim senatorima:
"Cezar neće biti prisutan na današnjem zasedanju."
Da li se loše osećaš? Govori mi u drugo uvo.
Uopšte ne! Cezar se ne krije iza laži.
Nije da ne mogu da idem.
Recimo da ja ne želim da idem.
Kaži im ovo: “Cezar ne želi da dođe."
Slavni Cezare, moraš mi reći razlog.
A ako ne, senatori će mi se rugati.
Razlog? Moja reč je dovoljna!
Decije, Decije, Decije...
Pošto sam ti sklon, otkriću ti jednu tajnu.
Prošle noći moja žena je sanjala san.
Na jednom od mojih kipova se pojavilo na stotine rana.
Iz stotina usta kuljali su mlazevi krvi.
Na kolenima me je molila da ne napuštam dom.
Ja ostajem.
Cezare, to je u stvari dobar san, koji predviđa suprotno.
Rim je pijavica koja se hrani tvojom krvlju.
Što više pije - to jači postaje.
Veći.
To je pravo tumačenje, draga ženo.
Imam i druge dobre vesti za tebe.
Sveže od jutros.
Senat će objaviti dekret da ti se dodeli kruna.
Ako ti ne budeš bio tamo, senatori mogu da promene mišljenje.
"Zasedanje je odloženo
dok Cezarova žena ne bude sanjala lep san."
Izvini što govorim tako otvoreno, ali govorim ti kao prijatelj.
Kao prijatelj? Kao lažov. Kao ulizica.
Kao besraman čovek.
Zaista dobro glumi spletkaroša.
Šta to jebote, govoriš? To je pogrešna deonica!
Ti si tako dobar u tome. Radiš to jako dobro sa tim tvojim licem.
Ali to nije u tekstu komada. Cezar to ne govori.
Mogao je - da te je poznavao.
Ali ja sada ne glumim, Huane.
Šta se događa? Njihova posla.
Govorim ti šta mi je već godinama na pameti.
Znam te ja. Uvek mi govoriš iza leđa.
I oni to znaju takođe. Da, oni...
Ali oni neznaju ko si ti. Zašto, šta ti znaš? Reci!
Decije ti govoraše u zdravo uvo,
ali ja ću ti reći u lice!
Ne prilazi bliže. Ne želim da budem ujeden od zmije otrovnice.
Ja zmija? Raci to još jednom! Hajdemo napolje, da ti ja kažem!
Đani! Huane! Šta to radite?
Fabio, učini nešto da prestanu, ili ćemo svi biti upropašćeni.
Zatvoriće nas, a ja ne želim da napustim ovaj projekat zbog njih.
Hajde da počnemo.
Moraš da mi oprostiš što govorim tako otvoreno.
Trebalo bi da nas zovu "čuvari tavanice", a ne zatvorenicima.
Mi smo u svojim krevetima, gledajući na gore, skoro ceo dan.
Ako te stave na gornji krevet, možeš da vidiš tavanicu. Posmatraš je...
dodiruješ je, govoriš joj.
Frančesko, sine moj, pokušavam da vidim tvoje lice na tavanici.
Ne mogu danas to da uradim, ali pokušavam.
Pokušavam...
Ne znam šta da radim kao ne uspem? Da pređem u samicu sutra ujutro.
To je moje pravo.
Danas svi imaju proliv.
Pet kreveta, pet dijareja.
Hoću da se ispovedim. Hoću da govorim.
Slava tebi, Cezare! Slava tebi, Cezare!
Cezare, čuvaj se Bruta. Ne gubi Kasija iz vida.
Kloni se Decija, ne veruj Kaski.
Svi oni će te izdati.
Ako nisi besmrtan, budi oprezan.
Čitaj ovaj dokument. Čitaj!
Cezare, moja molba se i tebe blisko tiče. Čitaj, slavni Cezare!
Poslednje koje sam čitao su me se blisko ticali.
Ne! Cezare, čitaj!
Slavni Cezare, čitaj!
Ko je to? Je li on lud? Da, jeste.
Slava tebi, Cezare!
Cezare! Moćni Cezare!
Ja, Metelije Cimber, stavljam moje skromno srce pred tvoja stopala.
Metelije Cimberu, upozoravam te,
ja ne volim da me zagovaraju.
Njegov brat je bio osuđen i prognan kao izdajnik.
Ako i dalje puziš i cmizdriš za njim,
šutnuću te kao psa.
Cezar nijednom nije učinio nepravdu, nikome. Imaj to na umu.
Ljubim ti ruku Cezare, ali ja nemam naviku da cmizdrim.
Presuda njegovom bratu je smrtno ozbiljna.
Šta to govoriš, Brute? Oprosti, Cezare.
Kasije kleči pred tvojim nogama, slušaj ga.
Ja bih svakako bio ganut, kada bih bio naklonjen tebi.
Nebo je išarano hiljadama iskri, ali samo jedna stoji u mestu.
na taj način svet vrvi od ljudi.
i u toj vrevi,
znam koja to drži svoje mesto.
A to sam ja.
I sad ću ti to pokazati.
Metelije, odbijam da opozovem presudu tvom bratu,
i ostaću nepokolebljiv potvrđujući je.
Cezare, slušaj nas.
Moćni Cezare, budi oprezan.
Budi oprezan.
Zar vam nije dovoljno da Brut kleči uludo?
Bodežu, govori za me!
Zar i ti, Brute, sine moj...
Ne trči!
Sloboda! Smrt tiraniji!
Vičite po ulicama! Žurite do javnih govornica
i vičite: "Sloboda, nezavisnost, iskupljenje!"
Nemojte trčati! Ambicija je platila svoj danak!
Sagnimo se dole. Uronimo i operimo svoje ruke krvlju.
Dakle koliko još stoleća će ove naše veličanstvene scene
biti iznova odglumljene?
U kraljevstvima još nestvorenim, na jezicima još neizmišljenim.
I koliko puta Cezar mora da krvari na pozornici?
Kao ovde, danas, u ovom našem zatvoru
leži na tom kamenu, ne vredniji od prašine.
Da li je to Antonije?
Antonije je.
Moćni Cezare,
ti ležiš na zemlji.
Tvoja osvajanja, slava i pobede su svedene na ovo.
Mir s tobom.
Gospodo, ja ne znam vaše namere,
te da li će još krvi biti proliveno, osim njegove.
Ako je nužno to da se uradi, učinite to sada.
Čas i prilika mi odgovaraju.
Umreti pored njega, od ruke pravih ljudi. Časnih ljudi.
Antonije, niko ovde ne želi tvoju smrt.
A ove ruke te pozdravljaju kao brata.
Ne sumnjam u tvoju mudrost, Brute.
Pruži mi tvoju krvavu ruku. Antonije!
Na početku, pravedna vladavina,
Tvoj glas će biti vredan koliko i naši. Slažeš li se?
Da.
Jedino tražim od vas dozvolu da odnesem Cezarovo telo u forum.
Takođe bih želeo da kažem nekoliko reči u njegovu pomen.
Hoćemo li da pođemo? slušaj šta će reći.
Vreme je rekreacije za prvi blok,
ovi dole, moraju da uđu unutra.
Pustite ih da završe scenu... Antonije, ja ću prvi govoriti,
i objasniću razloge koji stoje iza Cezarove smrti.
Zatim će biti tvoj red.
A ti ćeš reći, da smo tebi mi odobrili dozvolu za hvalospev.
I ne tražim više.
Dopada mi se Antonije, on je ležeran.
Ti tako misliš? On je kurvin sin!
Mi ćemo ići pre tebe u forum. Kakav forum? Unutra, u svoje ćelije!
Čekaj malo. Rekao je da je onaj lakomislen.
Hajde da čujemo šta se dalje govori.
Oprosti mi, gomilo kostiju i krvi,
što bejah ponizan ispred ovih zloglasnih koljača.
Oprosti mi.
Ti znaš šta njih očekuje.
Teško tim rukama sa kojima se rukovah!
Kao psi. Tvoji ljudi će doneti, mačeve, krv, rat
i odmazdu u ove prostore.
Eno Bruta! Dajte mu da govori!
Dođite! Dođite!
Kukavičke ubice!
Želimo da znamo! Dajte mu da govori!
Neka Brut govori! Slušajte! Tišina!
Brut se sprema da govori... Slušajte me
i procenite me mudro.
Ukoliko postoje neki Cezarovi prijatelji među vama,
ja kažem da Brutova ljubav prema Cezaru nije ništa manja nego vaša.
Ako me ovi njegovi prijatelji upitaju:
“Zašto ste se pobunili protiv Cezara, Brute?";
Evo mog odgovora.
Ne zato što sam voleo Cezara manje, nago zato što sam voleo Rim više.
Da li bi ste radije imali Cezara živog,
a sve nas mrtve i porobljene,
ili Cezara mrtvog a sve nas žive i slobodne?
Cezar me je voleo,
i zbog toga ja plačem za njim.
Sreća mu se osmehnula, i drago mi je zbog toga.
Bio je hrabar, i ja poštujem to.
Ali on bio je ambiciozan, i zbog toga sam ga ubio.
Ima li ovde ikoga tako odvratnog, da ne voli svoju zemlju?
Ako ima takvih, neka sada to kažu.
Zbog njega sam uvređen.
Čekam odgovor. Niko, Brute!
Niko, Brute! Niko!
Niko! Niko!
Prema tome, nikog ne uvredih.
Sada će govoriti Antonije.
Mi smo mu dali dozvolu da održi hvalospev Cezaru.
slušajte ga, preklinjem vas.
Zbog mene takođe.
Pre nego što se rastanemo,
Želeo sam da vam kažem i ovo, kada ubih svog najboljeg prijatelja
za dobrobit Rima, sačuvah isti nož i za sebe,
čim budem morao da udovoljim potrebu domovine za mojom smrću.
Ne. Brute! Živi! Živi, Brute!
Brute, živi!
Moraš da živiš! Brute, živi!
Čuvaj se! Antonije dolazi.
Čujmo Antonija! Prijatelji! Rimljani!
Došao sam da sahranim Cezara, a ne da ga veličam.
Plemeniti Brut reče da je Cezar bio ambiciozan.
Ako to beše tako, to je smrtni greh.
A Cezar se okajao za to svojom kaznom.
To je ono što Brut reče.
A Brut i njegovi prijatelji su čestiti ljudi.
Cezar beše prijatelj baš meni.
Odan.
Kada bi video da siromah vapi. Cezar bi plakao.
Ambicija bi trebalo da ima okrutniju spoljašnjost.
Ipak Brut reče da Cezar beše ambiciozan.
A Brut je jedan čestit čovek.
Svi ste videli kad mu triput ponudih carsku krunu.
Odbio ju je sva tri puta.
Kakva li je to ambicija?
Ipak Brut reče da Cezar beše ambiciozan.
A Brut, kao što svi znamo, jeste čestit čovek.
Ja ne govorim da opovrgnem šta Brut reče.
Ja govorim da vam saopštim ono što znam.
Ovde je pergament koji je Cezar zapečatio.
Njegovo zaveštanje.
Kad bi samo mogli da pročitate to,
jer ja nisam ovlašćen da vam to pročitam.
Pročitaj testament! Hoćemo da čujemo!
Strpljenja, prijatelji.
Možda će biti bolje ako ne saznate koliko vas je Cezar voleo.
Ali, možda bi bilo još bolje da ne saznate
da je Cezar imenovao vas za svoje naslednike.
Da ste znali, ne bi zapalili ceo svet.
Prekoračio sam svoja ovlašćenja rekavši vam ovo,
a ja ne želim zlo časnim ljudima koji su izboli Cezara.
Koji časni ljudi? Oni su izdajnici!
Želite da me prisilite da pročitam to?
Ali prvo, dozvolite mi da vam pokažem onaj koji ja napisah.
Ako vam je preostalo imalo suza. Spremite se da ih sada sve prolijete.
Svakom građaninu Rima Cezar ostavlja 75 drahmi,
njegove vrtove sa ove strane Tibra,
njegove privatne gajeve.
Vama i vašim naslednicima.
Mi ćemo organizovati prenos Cezarovog tela na sveto mesto!
A sa buktinjama ćemo ojaditi kuće izdajnika!
Dići ćemo pobunu!
Pobuna je u toku.
Šta mora biti, biće.
Kakva zbrka!
Ja, kao Brut, zajedno sa Kasijem pokušavam da pobegnem.
Sakupili smo čitavu vojsku. Nismo u oskudici sa novcem.
A rulja? Spalili su kuće svih zaverenika.
Masakr.
U tim vremenima, nisi mogao da živiš sretnim životom u Rimu.
Slično kao u mojoj domovini, Nigeriji.
Razvedri se!
Spusti to dole i provetrite malo. Ovde unutra smrdi.
Piceto, uzmi ovo. On je ovde.
Oktavije.
Društvo, ovo je Oktavije.
Zove se Mauriljo. Dođi, popni se na binu.
Dospeo je u Rebibiju pre samo nekoliko dana.
On izgleda baš kao mladi imperator. Baš kao...
Piceto, kostim. Samo ako bi ti imao malo više kose.
Oktavije, voljeni sin Julija Cezara.
Usvojeni sin.
Stigao je u Rim nakon što je ubijen njegov otac,
i odlučio je da ga osveti.
Udružio je svoje snage sa Antonijem, protiv Brutove i Kasijeve vojske.
Oni skupiše moćnu vojsku i odoše za Grčku,
gde će se, u Filipovoj ravnici, odigrati konačna bitka.
Zar mi zaista idemo u bitku?
Da, bitku, ali čuvaj se, jer ću te slomiti.
Kozimo, ne plaši ga.
Osim toga, onaj koji će loše završiti je Kasije, zar ne?
Antonije, dođi i probaj svoj plašt. Ne danas. Nisam raspoložen.
Šta ne valja? Pusti ga na miru, nije raspoložen danas.
Zar ne vidiš? Upravo je imao posetu. Ostavi ga na miru.
Fabio, koji je Brutov šator, onaj koji treba da sastavimo?
Onaj narandžasti.
Ovaj ovde? Upravo. Ovde je jedan beli...
Koliko čudno ova sveća gori.
Ko si ti, koji mi dođe iza leđa?
Jesi li bog, anđeo
ili đavo koji zaledi krv u mojim venama?
Govori, ko si ti? Tvoj zli duh, Brute.
Zašto si ovde? Da ti kažem da ćeš me opet videti sutra,
na Filipovoj ravnici. Videću te opet sutra, Cezare.
Da, u bici.
Ko je to? Moja harmonika!
Izgubio sam svoju harmoniku!
Vrati se nazad na spavanje.
Ništa se nije dogodilo.
Vrati se na spavanje.
Ništa se nije dogodilo.
To sam bio ja. Sanjao sam san.
Stražari! Staržari!
Da sada! Vetar, poče da duva,
more, diže se u talase i oslobodi oluju.
Sve ima svoju sudbinu. Da, Kasije.
Danas, delo koje započeše martovske ide, će biti završeno.
Ne znam da li ćemo opet videti jedan drugoga, brate moj.
Zbogom zauvek, Kasije.
Budemo li opet videli jedan drugoga, Smejaćemo se zajedno ovom trenutku.
Zbogom zauvek.
Budemo li opet videli jedan drugoga, Smejaćemo se zajedno ovom rastanku.
Kada bih sada samo znao kako će se ovaj dan završiti.
Veče će doći,
i završetak će biti poznat.
Požuri, Metelije! Požuri!
Za legije! Za legije, drugovi!
Pustite ih da zbijeni marširaju protiv Oktavijevog krila.
Tamo je čelo neprijatelja oslabljeno,
a iznenadni napad će ih uništiti. Do pobede, za slobodu!
Ljudi, ostanite zbijeni,
pobeda je u našim rukama!
Za slobodu! Za slobodu!
Drugovi,
Brut odoleva, a onda napada, Oktavijevo krilo je u bekstvu,
ali mi smo iscrpljeni,
naša strana je poklekla pod Antonijem.
Kasije ovde izvodi protiv-napad.
Odupri se, bori se, pruži otpor!
Naredba da se podrži Kasijevo povlačenje!
Brut naređuje: "Podržite Kasijevo povlačenje!"
Branite vaše logore do poslednjeg daha!
Povlačite se organizovano, drugovi!
Drugovi, ne ostavljajte nijednog živog neprijatelja!
Titinije je opkoljen Antonijevom konjicom!
Za vaše štitove, drugovi!
Za štitove!
Za štitove! Kuda to trčite, kukavne životinje?
Mora da se bojite Kasijevog gneva više nego neprijateljevog.
Vraćajte se nazad i borite se, kopilad!
Još nije gotovo!
Bojište je izgubljeno! Bojište je izgubljeno!
Sunce Rima je postavljeno.
Naš odlučujući dan je gotov!
Drugovi, slava za žrtvu onih koji su pali!
Slava palima!
Tišina.
Zatražih za tišinu zbog našeg rastanka.
Rizikovao sam svu slobodu u jednoj bici,
i izgubio.
U danu kao što je ovaj danas,
Živ sam po prvi put.
Sada kada je moje vreme gotovo, završiću bez imalo žaljenja,
vratiti se tamo...
gde sve počinje.
Kasije oduze sebi život!
Slava Kasiju!
Jesi li još uvek tako jak, Julije Cezare?
Tvoja senka luta po Filipovoj ravnici,
i okreće naše oružje protiv nas samih.
Trebonije, pomozi mi da umrem.
Zar si mene našao da uradim takvu stvar?
Nikad, Brute.
Metelije, ti učini.
Šta, Brute?
Da li zaista tražiš to od mene?
Uopšte nikad! Nikad!
Uzmi ovaj mač. Ne, Brute.
Radije ću se ubiti.
Decije, druže moj.
Moje vreme je došlo.
Ne, to nije istina, Brute.
Jeste.
Na ivici ponora,
mnogo je dostojanstvenije ako se bacimo svojeručno,
nego da im dozvolimo da nas oni bace.
Da li se sećaš kada smo zajedno išli u školu?
Sedeli smo u istoj klupi.
Molim te.
Ne.
Hajde da bežimo, Brute.
Hajde da se spasimo.
Stratore, ne. Molim te, ostani.
Uzmi ovaj mač i okreni glavu.
Pomozi mi da umrem.
Hoćeš li učiniti to?
Daj mi ruku.
Zbogom, gospodaru moj.
Zbogom, Stratore.
Odkako sam upoznao umetno st, ova ćelija se pretvorila u tamnicu.
Kozimo Rega je objavio knjigu "Sumino
'O Falko" autobiografiju o životu robijaša.
Salvatore Strijano je odslužio kaznu i postao pozorišni i filmski glumac.
Đovani Arkuri je objavio knjigu "Libero dentro"(Slobodan iznutra).
Sa engleskog titla na srpsku ekavicu, latinicom preveo Magila